Kumu rummun on raskas, oi rakkaani mun
Kuin aatoksein se kiirii sun luo
Missä lie silmät nuo, joita katsella sain
Tuona päivänä joutilaana?
Vain lehtiä kuolleita tantereella
Liha löyhkäävä mua kuvottaa
Vaatteet vettä valuivat
Madot leivän kalvoivat
Miesten vaikerrus vain korvissain
Jo vihertää oksat tuon omenapuun
Kevään kukkaset tuoksuaan tuo
Tuulenvire hiuksissas
Tuo hymy katseessas
Ruohonkorresta sormuksen teen
- François! - Francesco!
François!
Voi François...
- Poika on sairas! - Mikä sinun on?
Hän palasi sodasta, koska hän on sairas. Ei hän ole karkuri!
Rakas poikani.
Limput höyryävät
Ikkunalla jäähtyvät
Puro välkkyvä laulaa solisten
Tuoksu puhdas, ihana
Karkean lakanan
Laulu lapsosten leikkiväin
Kumu rummun on raskas
Oi rakkaani mun
Kuin aatoksein se kiirii sun luo
Missä lie silmät nuo, joita katsella sain
Tuona päivänä joutilaana?
Tuona päivänä joutilaana
- Francesco! - Tule jo.
Hän on ratsastanut koko yön. Siis tytöllä, ei hevosella.
- Huomenna lähdemme sotaan. - Saavatko voittajat tosiaan tyttöjä?
Totta kai! Siksihän sitä soditaan!
On myöhä. Mennään valmistautumaan.
- Sota on vakava asia. - Miten syvämietteistä, Bernardo.
Miksi?
Bernardo...
Miten sääli... Se on loppu.
Niin, sääli.
Toivottavasti näemme silti vielä tällaisia aamuja.
Nuoruutemme viimeinen yö.
Tajuatko?
Teimme kaikkemme, ettei se loppuisi.
Olisi pitänyt estää aurinkoa nousemasta.
Tule, Francesco!
Odota!
Jätä minut rauhaan.
Ole kiltti.
Veljet!
Spitaalisia.
Niin. Spitaalisia.
Ei!
En halua nähdä heitä!
En halua nähdä! Viekää heidät pois!
Ei! Ei!
Etkö ole vielä pukeissa? Mitä olet oikein puuhannut?
Pica! Lopeta jo se lepertely!
Poika on lähdössä sotaan. Enkä minä ymmärrä sanaakaan.
Miksi suljette minut ulkopuolelle? Älkää puhuko ranskaa!
Jos halusitte kaltaisenne vaimon -
- olisitte nainut teurastajan tyttären.
Bravo, François!
Antakaa anteeksi, isä.
Odottakaa! Meidän on puhuttava.
Mitä me teemme sodasta saatavilla rikkauksilla?
Ahaa!
lsänsä poika, vai mitä, Pica?
- Myöhästymme messusta. - Kyllä siellä odotetaan. Kuulehan.
Pois tieltä!
Kun pääset Perugiaan -
- muista DeGolin varastot torin takana.
- Hän on rikas kuin paavi. - Muistan kyllä.
- Ja Francesco... - Mitä vielä?
Muista se katedraalin triptyykki. Säästämme omaisuuden aneissa.
Miten ihanaa sota onkaan jalolle ritarille!
Kyllä. Sota on kaunista.
Voi, miten olet komea! Katso nyt.
Tämä on kuolinnaamioni.
Menkää, Assisin pojat.
Jumala on kanssanne!
Francesco!
Kukkasia kedon tuuli heiluttaa
Ja linnut pienet ilosta ne laulaa
Puutarhassa jänöt kirmailee
Ja kaikki pienet Luojan luomat nauraa, iloitsee
Poikani mun
Yhdy lauluhun
Vierelläs oon
Ei syytä oo pelkoon
On ympärilläs rakkaus
Lohduttain Kuin laulu tuudittain
Se sydämesi saa laulamaan
- Mitä tuo poika tekee? - Se on Bernardonen poika.
François! Varo!
Francesco!
Lentää linnut laulaen
Lehvissä puiden lempeiden
Henkii lämmin tuulonen
On päivä ihanin
Niitylle mä astelen
Vaellan kuin perhonen
Näen kaiken kauneuden
On päivä ihanin
Jos aina näin olla vois!
Päivän kauneus vie murheen pois
Toivon kaikille rauhan tään
On päivä ihanin
Toivon kaikille rauhan tään
On päivä ihanin
Francesco...
Mikä nyt on?
Minun suloinen Francesconi.
Mitä sinulle tapahtuu?
Kerro minulle. Me ymmärrämme toisiamme.
Olemme aina olleet läheisiä.
Kulta, anna minun auttaa.
Painakaa toki puuta. Ottakaa virvoketta.
Kauppa kukoistaa. Elämä on taas mallillaan.
Kaupoista puheen ollen: tällaista tavaraa ette muualta löydä.
Katsokaa tätä Provencen damastia.
Tunnustelkaa sitä.
Verratkaapa sitä venetsialaiseen. Tähän näin.
- Katso nyt käsiäsi! - Anteeksi.
Jos kankaissani on yksikin sormenjälki, hakkaan sinut mustelmille.
Senkin saastainen sika! Palkolliset ovat kuin eläimiä.
- Voiko poikanne jo paremmin? - Kyllä, luojan kiitos.
Monta messua se vaati, mutta pahin on ohi.
Olkaapa hyvät.
Hän on jo jalkeilla ja tulee pian messuunkin. Viekää se vain valoon.
Muistatko minut?
Minä olen Clare.
Sinua sanotaan hulluksi.
Tiedätkö sen?
Kun lähdit sotaan, olit kuulemma terve ja älykäs.
Nyt olet hullu, koska...
Koska laulat kuin lintu -
- jahtaat perhosia ja...
...ja katselet kukkasia.
Minusta olit hullu silloin aiemmin etkä nyt.
Häiritsenkö minä? Menen...
Katsokaa. Poika juttelee tytön kanssa.
Luojalle kiitos.
Siitä se siis kiikasti. Poika tarvitsi naista.
Olette aina niin karkea, herrani.
- Hänen sydämensä herää. - Oli miten oli.
Poika on naista vailla. Siksi hän on ollut omituinen.
Miten ihastuttava Claire onkaan!
Ei kovin kummoinen saalis. Myötäjäisillä ei makseta edes häitä.
Mutta jos Francesco hänet haluaa, rahat kyllä löytyvät.
Panenkin pojan taas töihin.
- Mutta... - Ei muttia! Olet lellinyt häntä tarpeeksi.
Fracesco on taitava liikemies. Hän pitää työstä.
Kyllä vain. Hän tulee minuun.
Tulehan katsomaan. Tein täsmälleen neuvojesi mukaan.
Ostin ja ostin ja ostin -
- ja nyt me menestymme.
Kiroan kyllä sotaa, kun sait sieltä sen kuumeen -
- mutta liiketoimille se koitui siunaukseksi.
Tulehan, niin näet.
Tämä näky saa veresi liikkeelle.
Paremmin kuin ne naisten juottamat rohdot.
No? Mene, mene.
Katso tätä. Katso ja ihastu. Näetkö?
Ja sitten sotaa vielä kauhistellaan.
Tule, minä näytän.
Kaikki alkoi sotatarvikkeista.
Sodan jälkeen sotilaat myivät saaliitaan.
Ryöstetyt myivät omaisuutensa rippeitä aloittaakseen alusta.
Tavara oli puoli-ilmaista.
Katsohan näitä.
Katso nyt.
Mitä sanot näistä?
Perhekalleuksia. Aatelisilta.
He aivan anelivat ostamaan. Maksoin näistä tuskin mitään.
Eikä tässä kaikki. Tämä on vain alkua.
Nyt meillä on varaa melkein kahteensataan työntekijään.
Värjääjiin, kutojiin... Katso itse. Nämä ovat myös sinun, muista se.
Siunausta isännälle
Komeutta ja sorea rouva
Kultaa, käätyjä, sormuksia
Penni riimistä riittänee
Pennejä kaks, paa paremmaks
Kyllä.
Kyllä vain.
Poika vei väen ulkoilemaan!
Hän päästi heidät koko iltapäiväksi ulos istumaan!
Kukaan ei pannut tikkua ristiin!
Se tollo vain katseli vierestä.
Hän ei ole tullut minuun. Meidän suvussamme ei ole mielipuolia.
Sinun ylvästelysi riittää nyt.
Sinä et ole nyt Provencessa. Täällä et leiki valtiatarta.
Olet pilannut pojan ranskalaisilla kotkotuksillasi.
Poika on pelkkä liehakoiva narri. Jonkun on nyt toimittava.
Mutta ei sinun!
Olette typerä, paksukalloinen moukka.
Ettekö ymmärrä, mitä Francesco tarvitsee?
Hän on epätoivoinen.
Voisin nylkeä hänet elävältä.
Niin tietenkin. Kohtelette häntä -
- kuin palvelijaa, jonka on tultava, kun te käskette.
- Francesco ei ole sellainen. - Eikö?
Ei.
Kaikki Assisin isät ja äidit kadehtivat meitä pojan tähden.
Hän on niin herkkä ja älykäs...
Tuotako koko Assisi kadehtii?
Nyt menit liian pitkälle!
Minun poikani ei tee noin, vaikka olisi miten sekopäinen!
Etkö kunnioita minua lainkaan?
- Nyt sinä tottelet minua! - Sinä tapat hänet!
Tai muuten -
- pieksän sinut henkihieveriin!
Onko selvä?
Huomisesta lähtien tulet kanssamme messuun -
- vaikka pitäisi narussa kiskoa!
François?
Ei!
Mitä nyt?
Ei!
Ei.
Veli Aurinko, sisar Kuu
Tuskin teidät huomaan
Tuskin ymmärrän
Huolehdin vain omista murheistain
Veli Tuuli, sisar llma
Näyttäkää mulle
Näyt puhtahat
Niin nähdä saan
Loiston kaiken maan
Olen Luojan luoma
Häntä osa oon
Herran rakkaus herättää syömmein elohon
Veli Aurinko, sisar Kuu
Nyt teidät huomaan
Nyt mä ymmärrän
Rakkaus mut täyttää, kun katson maailmaa
Tämä on minun!
Tämä. Nämä kaikki!
Pois tieltä! Missä hän on?
Eivät nämä tuo onnea. Heittäkää ne pois!
Polttakaa ne, veljet!
Sinä...
Hän ei tajua, mitä hän tekee. Kärsivällisyyttä.
Isä! Jakakaa kanssani tämä ilo.
Aarteemme ovat taivaassa, eivät maan päällä.
Älkää olko tavaran orja. Heittäkää se pois.
Tehkää kuten minä. Kaikki on helppoa.
Olkaa vapaa.
- Isä! - Ei!
Ei!
- Lopettakaa! - Senkin hullu varas!
Ei, veljet!
Älkää ottako kankaita. Heittäkää ne menemään!
Heittäkää ne pois! Ne tuovat vain murhetta. Katsokaa nyt isäparkaani.
Hiljaa, ääliö.
- Vartijat! - Katsokaa hänen kärsimystään.
Nulikka joutaa hirteen!
- Pietro di Bernardonen poika on... - Mitä tämä melu on?
- Bernardonen poika on seonnut. - Nytkö hän sen tajusi?
Kutsukaa vain vartijat.
Hän on seonnut päästään.
Mikä sinua vaivaa, Bernardone? Oletko sinäkin seonnut?
Haluan oikeutta heti paikalla, koko Assisin silmien edessä.
Syyte olisi hyvä tietää.
Mitä minä ihmisten oikeudesta? Jumala on ainoa tuomarini.
Valitettavasti hän ei ole nyt auttamassa.
Menkää piispa Guidon puheille.
Keskeyttäisinkö ruokailun pahaisen perheriidan tähden?
Mitä kerettiläisyyttä! Sanokaa, että olen vaikka rukoilemassa.
- Koko kaupunki on koolla. - He vaativat kirkon apua.
Tästä kehkeytyy vielä skandaali.
Jumalan pyssyt!
Olen juuri päässyt paastosta ja jo joudun toiselle.
- Teidän armonne... - Pitäkää se lämpimänä.
Jumalan pyssyt! Eikö enää saa syödäkään rauhassa?
Tehkää tietä piispalle.
Pietro di Bernardone! Tämä ei käy päinsä.
Kehtaattekin häiritä meitä kesken hartaudenharjoituksen!
Mikä teitä oikein vaivaa?
Tämä ei ole minun vikani vaan tuon mielipuolen.
Niin.
Minun vikani se on.
Sieluni on käsissänne.
Mitä?
Yritätkö sinä rettelöidä?
Punotko juonia kirkkoa vastaan?
Tietäisittepä, mitä hän tekee minulle.
Poika on aina saanut vain parasta.
Kasvatin hänet, vaatetin hänet...
Kysykää keneltä vain.
Häneltä ei ole eläessään puuttunut mitään.
Tänään hän heitti koko omaisuuteni ulos ikkunasta.
Hän jopa avasi kassalippaani!
Kaikki joutui heittiöiden käsiin.
Vuosien työ ja uhraukset...
...lensivät pitkin katuja!
Miten vastaat näihin syytöksiin?
Toki älysi riittää ymmärtämään -
- että kirkon on rangaistava niitä, jotka horjuttavat järjestystä.
Kaltaisesi ovat uhka yhteiskunnalle.
- He ovat joko rikollisia tai... - Tai etsimässä valoa.
Keskellä pimeyttä.
Pimeys ympäröi minutkin.
Veli Aurinko valaisi sieluni.
Ja nyt minä näen selvästi.
Aivan kuin tekin sinä päivänä, kun valitsitte tuon pyhän kaavun.
Haluatko sinä papiksi?
Minäkö?
En.
En ole sen arvoinen.
Mitä sinä sitten haluat?
Minä haluan olla onnellinen.
Haluan elää kuin taivaan lintu.
Haluan kokea saman vapauden ja puhtauden kuin nekin.
Mitään muuta en tarvitse.
En todellakaan, uskokaa se.
Tämä raadanta vailla rakkautta ei ole minua varten.
Jotakin parempaa on oltava olemassa.
Ihminen on hengen olento.
Hänellä on sielu.
Sen minä haluan saada takaisin. Sieluni.
Minä haluan elää.
Haluan asua niityillä, astella kukkuloilla -
- kiipeillä puissa ja uida joissa.
Haluan tuntea maan jalkojeni alla.
Ilman kenkiä. Ilman omaisuutta.
Ilman noita varjoja, joita palvelijoiksi kutsutaan.
Haluan olla kerjäläinen. Niin.
Kerjäläinen.
Kristus oli kerjäläinen.
Samoin apostolit.
- Haluan olla yhtä vapaa kuin he. - Teidän armonne...
...kerjäläinenkin kunnioittaa isäänsä.
En ole enää poikanne.
Mitä?
Lihasta syntynyt on lihaa.
Hengestä syntynyt on henkeä.
Minä olen syntynyt uudelleen.
Palautan teille kaiken teidän omanne.
Vaatteenne.
Omaisuutenne.
Nimennekin.
Enää ei ole isiä.
Enää ei ole poikia.
Jokainen, joka jättää talonsa tai veljensä tai sisarensa -
- tai isänsä tai äitinsä tai lapsensa -
- tai peltonsa taivaallisen isämme tähden -
- on saava monin verroin enemmän takaisin.
Peittäkää hänet!
Tulkaa katsomaan!
Katsokaa ristiretkeläistä.
Bernardo di Quintevalle.
Tervetuloa kotiin.
Ojennan kaupungin avaimet keisarille.
Tuskin olisi sopivaa ojentaa niitä takarivistä.
- Seremonia ei ole uskonnollinen. - Parahin maaherra.
Keisari on matkalla Roomaan paavin kruunattavaksi.
Eikö tämä muka ole uskonnollinen seremonia?
lhmeelliset ovat Herran tiet.
Hän on määrännyt, että minun paikkani on edessä.
Tämä on silkkaa jumalanpilkkaa!
Oletteko te muka suorassa yhteydessä Jumalaan?
Silvestro, tule tänne.
Paolo.
Minulla on loistavia uutisia. Arvatkaa, mitä.
- Mitä? - Bernardo on palannut.
Hän ratsasti juuri portista sisään.
- Hän näyttää voivan erinomaisesti. - Niin.
Asia on loppuun käsitelty. Kaikilla on oma paikkansa.
Mutta tehän olette monta katua minua edellä.
Hän tuli juuri oikeaan aikaan.
Tätä pitää juhlia. Giocondo, hoida asia.
Hei, Bernardo! Pidätkö vaaleasta lihasta?
Otatko reittä vai rintaa?
- Hän on yhä entisensä. - Hän vain haikailee nuoruuden perään.
Miksi hän muuten valitsi tämän paikan paluujuhlillesi?
Ristiretkissä ei ole juhlimista.
Älähän nyt. Sinä olet kuuluisa. Olet sotasankari.
Teurastit varmaan tuhansia muslimeja.
Montako arvelet tappaneesi?
Liian monta.
Missä Francesco on?
- Hän ei asu enää Assisissa. - Kuulin sen.
Mutta missä hän on?
Vieläkö sinä jankutat hänestä? Mehän sanoimme, että hän on hullu.
- Miten niin hullu? - Älä välitä. Hän on päissään.
Fracesco ei ole hullu. Hän on... muuttunut.
Hullu se mies on. Mielipuoli!
Vain mielipuoli väittää, että itse Jumala tuli taivaasta puhumaan hänelle.
- Jumala on puhunut monellekin. - Kiintoisaa.
Päättikö Jumala senkin, että San Damiano pitää rakentaa uudelleen?
San Damianoko? Rakentaa...
- Sielläkö hän asuu? - Niin kai.
Onko hänellä kaikki hyvin?
Kai te sentään olette käyneet katsomassa häntä.
- Olette kai te jotain tehneet. - Kuule...
Hän on vanhin...
...ja rakkain ystävämme.
Hän saattaa tarvita apua.
Kuuntele minua äläkä Giocondoa.
Francesco ei todellakaan ole hullu.
Mutta sinä olet sankari.
Et voi pilata mainettasi niin kuin emme mekään.
Francesco oli hyvä ystävämme, mutta...
Meillä ei ole enää mitään yhteistä.
Jos haaveen tahdot toteuttaa
Se vaatii uutteruutta
Pieni suureks kasvaa voi
Harras työ luo uutta
Jos tahdot elää vapaana
Älä juokse
Mieles malta
Tee vähän, mutta huolella
Ilo aito ei vaadi paljoa
Päivä, kivi kerrallaan
Salaisuuttas rakenna
Kasvat siinä itsekin
Saat taivaan ilon tuntea
Jos haaveen tahdot toteuttaa
Se vaatii uutteruutta
Pieni suureks kasvaa voi
Harras työ luo uutta
Jos tahdot elää vapaana
Älä juokse Mieles malta
Francesco...
- Onko kaikki hyvin? - Mainiosti. Entä sinulla?
Kuuntele hetki.
Haluan auttaa sinua.
Sanat...
Sanat, Bernardo...
Kerran minäkin uskoin sanoihin.
Kun viruimme vankilassa, puhuimme koko ajan sinusta.
Olimme varmoja, että olit kuollut.
Kun vapauduimme, lähdin ristiretkelle.
Jerusalemissa kuulin, että oletkin elossa.
Tosin kuulin yllättäviä asioita.
Olit kuulemma jättänyt entisen elämäsi.
Etsit uutta tarkoitusta elämällesi. Olit tietenkin oikeassa.
Minäkin yritin, mutta epäonnistuin.
Olisi silti liian helppoa syyttää ristiretkiä tästä tyhjyydestä.
Tästä tyytymättömyyden tunteesta.
Sodan kauhut ja ihanteidemme tuho ovat vain osasyy.
Siinä on muutakin.
Tunnen, että taustani ja kasvatukseni tukahduttaa minut.
Sellainen ei merkitse minulle enää mitään.
Tiedät, etten voi elää ilman ihanteita ja jotain, mihin uskoa.
Ehkä kannattaisi olla kyynisempi ja unohtaa ihanteet.
Sen takia halusin puhua kanssasi.
- Mitä nyt? - Tuosta tulisi hyvä kulmakivi.
Luja...
...ja aito.
Mistä sait nämä?
Jostain louhoksestako?
Niin. Se ei ole kaukana. Vien sinut sinne, jos haluat.
Kiitos, Bernardo.
Tulkaa ja olkaa eläviä kiviä -
- osana hengen temppeliä.
Älä ole hölmö!
Bernardo on nero.
Hän tiesi, että halusitte vain esitellä häntä väelle kuin sirkuseläintä.
Lopeta, tai saat mennä kotiisi.
- Bernardo on saatava takaisin. - Mene nyt.
Bernardo, kuuntele. Paololla on asiaa.
Sinä saat ojentaa kaupungin avaimet itse keisarille.
Se on suuri kunnia.
Vain sinä voit palauttaa sovun maaherran ja piispan välille.
Kuunteletko sinä? Ole kiltti ja tule takaisin.
- Kyse on itse keisarista. - Ei.
Minulla ei ole mitään sanottavaa keisarille, joka teurastaa viattomia.
Keisarille olisi paljonkin sanottavaa.
Katso nyt. Francesco on samaa mieltä.
- Mitä minä sanoisin keisarille? - Mitähän voisit sanoa?
Voisit kehottaa häntä heittämään valtikkansa mutaan.
Tai viskaamaan jalokivensä jokeen.
Hän näkisi uusien värien hehkun kivien joukossa.
Voisit sanoa: "Pesikööt linnut kruunussasi."
"Puhaltakoon taivaan tuuli linnoissasi."
"Mitä hyötyä elämästäsi on, jos rikkaudet eivät tuo mielenrauhaa" -
- "ja kansasi näkee nälkää?"
- Tuo pitää sanoa keisarille. - Älä kuuntele häntä!
Jos aiot puhua tuollaisia, saat pysyä täällä.
- Joudutte molemmat roviolle. - Älä siinä ulise.
Ehkä Francesco ja Bernardo -
- elävät enemmän evankeliumin mukaan kuin sinä ja lakimiesystäväsi.
Itse olit ensimmäisenä nauramassa Francescolle.
Totta, mutta nauran aina, kun en ymmärrä jotakin.
- Sinulla on marmorikuulia aivojen tilalla. - Sinun ongelmasi tiedetäänkin.
Mene Paolon luo, senkin säälittävä niuho.
Odotahan vain. Tämä selvitetään myöhemmin, Giocondo.
- Palaa luostariin. - Odotahan vain!
Hei hei.
Giocondo!
Ääliö.
Lähetin sinut hakemaan Bernardoa, ja palaat yksin.
Missä Giocondo on?
Tule takaisin!
Heitä valtikkasi mutaan! Viskaa jalokivesi jokeen!
Pesikööt linnut kruunussasi!
Mitä hyötyä on kurjasta elämästäsi, jos varastat köyhiltä -
- teurastat viattomia ja kahmit kultaa, kun kansasi näkee nälkää?
Mitä tämä on?
Hän saa rangaistuksen.
Mitä minä olen tehnyt?
Minä tein sen, Francesco!
Francesco!
Olemme päässeet siihen käsitykseen -
- että olette liittynyt lainsäätäjien joukkoon.
Käsityksenne perustuu väärinkäsitykseen.
En ole liittynyt mihinkään enkä keihinkään.
Tarjoan vain apuani kaupungille -
- San Damianon mädännäisyyden tukahduttamiseksi.
Teidän armonne.
Sanotaan, että nuorisomme kerma on jo hapantunut -
- tuon oudon pikku yhteisön vaikutuksesta.
He korjaavat pyhää rakennusta rakkauden työnä.
Onko se rikos? He ovat heittäneet omaisuutensa pois.
He ovat heittäneet meidän omaisuutemme pois. Se on eri asia.
Niin onkin. Se kuuluu valtiolle.
Jos epäilitte Francescon lietsovan kapinaa -
- olisitte tuominnut hänet itse.
Emme voi moittia hänen haluaan elää köyhyydessä kuten Kristus.
Sisaremme Köyhyys, kiitämme sinusta...
Älä masennu. Ainakaan meitä ei janota, ja pysymme puhtaina.
Anna anteeksi, niin sinullekin anteeksi annetaan.
Elä vaatimattomasti.
- Häipykää! - Tiehenne, hölmöt!
Hus siitä, sika!
Mitäs tästä sanot?
Kiitos, veli.
Sinä et ole minun veljeni.
Sisaremme Köyhyys, kiitämme sinusta
Veljemme Puute, kiitämme sinusta
Jumala sinua armahtakoon. Jumala antakoon sinulle rauhan.
Tule.
Autuaita ovat nöyrät, sillä he perivät maan.
Autuaita ovat ne, jotka toisia armahtavat -
- sillä heidät armahdetaan.
Autuaita ovat rauhantekijät.
He saavat Jumalan lapsen nimen.
Giocondo.
- Mikä hätänä? - Jumala, armahda minua syntistä.
Jumala, armahda minua syntistä.
- Jumala, armahda minua syntistä. - Kyllä hän varmaan jo kuuli.
Menkää pois. Antakaa minun olla.
Kerro nyt.
Kaiken muun minä kestän.
Kylmän ja nälän...
Mutta joskus minusta tuntuu, että kestäisin ikuisen kadotuksen -
- jos saisin pienen hetken rakastaa.
Pilaan kaiken sinun työsi.
En voi enää jatkaa.
Ei sinun tarvitsekaan.
Emme me ole pappeja, joita sitoo siveyslupaus.
Olemme vain miehiä, jotka rakastavat Jumalaa -
- kukin kykynsä mukaan.
Jos naisen puute etäännyttää Giocondoa Jumalasta -
- hänen pitää ottaa vaimo ja lisääntyä halunsa mukaan.
Et leikannut hiuksianikaan.
Tiesit, että olen heikko. Aavistit tämän.
Jos kaikki antaisivat siveyslupauksen, ihmislaji sammuisi.
Ole hedelmällinen ja lisäänny.
Mutta vain vaimon kanssa, muista se.
Sisaremme Siveys
Sisaremme Siveys!
Kiitämme sinusta
Veljemme Rakkaus
Kiitämme sinusta
Sisaremme Köyhyys
Kiitämme sinusta
Sisaremme Puute
Kiitämme sinusta
Francesco.
Clare.
Olkoon Jumala kanssasi.
Aina. Rukoile puolestani.
- Ei. - Mutta...
He ovat tehneet töitä kanssamme. Jaetaan eväät.
- Sitten meille jää vähemmän. - He ovat köyhempiä.
Vielä mitä! Hehän ovat rikkaiden poikia.
Hakekaa leipää kotoanne. Miksi varastatte meiltä, oikeilta köyhiltä?
Herramme silmissä olemme kaikki köyhiä.
Rauhasi väline minusta tee
Jotta keskelle vihaa rakkautta toisin
Keskelle loukkausten armoa toisin
Keskelle epäilyn uskoa toisin
Ken toiselle antaa, se itselleen saa
Ken anteeksi antaa, se anteeksi saa
Ken kuolemaan suostuu, se syntyä saa
Hän syntyä saa elämään ikuiseen
Francesco!
Clare!
Et olisi saanut tulla. Tiesin, että tulisit silti.
Minun on pakko kertoa. Kuulkoot vaikka kaikki.
Haluan elää sinun laillasi.
Älä aja minua pois, vaikka olen vain heikko nainen.
En enää yritä tulla ymmärretyksi.
Haluan itse ymmärtää.
En pyydä rakkautta. Haluan rakastaa itse.
Sieltä, missä on surua...
...auta minua löytämään ilo.
Clare.
Herra...
Tee minusta rauhasi välikappale.
Huomenta.
Hyvää huomenta. Jumala olkoon kanssanne.
Anna se minulle.
Pysy siinä.
Meidän vuoksemme.
Jos haaveen tahdot toteuttaa
Se vaatii uutteruutta
Tee vähän, mutta huolella
Harras työ luo uutta
Jos tahdot elää vapaana
Älä juokse Mieles malta
Tee vähän, mutta huolella
Harras työ luo uutta
Päivä, kivi kerrallaan
Salaisuuttas rakenna
Kasvat siinä itsekin
Saat taivaan ilon tuntea
Hyvää yötä, teidän armonne.
Eläväin isä, kirkkauden äiti
Auttakaa taakkaamme kantamaan
Armollas, Maria, ilollas, Jeesus
Auttakaa taistelu voittamaan
On taivaalla merkki, se mua ohjaa
Mä tuulessa kutsun kuulen
On laulettava Herralle kunniaa
Ja mä työn meitä kutsuvan tunnen
On maassa vain tuskaa Se mua heikottaa
Kaupunki suruaan huokaa
Pimeyden varjot ne vain kasvavat
Ja mä työn meitä kutsuvan tunnen
On veljien rakkaus nyt nupullaan
Pian ystävyys puhkeaa kukkaan
Pian iloa maailma kokea saa
Ja mä työn meitä kutsuvan tunnen
Eläväin isä, kirkkauden äiti
Auttakaa taakkaamme kantamaan
Armollas, Maria, ilollas, Jeesus
Auttakaa taistelu voittamaan
Francesco!
Tule! Kirkko!
Tulkaa.
- Tuokaa vettä. - Hakekaa Francesco.
Hän tulee!
- Mitä tapahtui? - Francesco, katso!
- Mitä tapahtui? - Piispan sotilaat tulivat.
He halusivat sulkea kirkon.
Hän ei päästänyt miehiä sisään. Hän taisteli vastaan.
Hän huusi ja potki.
- He kävivät hänen kimppuunsa. - He kuristivat hänet.
Miksi?
Kuka voi...
...vihata noin paljon?
Mitä minä tein väärin?
Minun täytyy saada se selville.
Minun täytyy ymmärtää.
Jonkun on selitettävä minulle.
Jonkun täytyy auttaa minua.
Eräs voisikin.
Jos hän haluaisi.
Vettä!
Ihanaa.
Kuka tuo on?
Kuka tuolta tulee? Mennään katsomaan.
Francesco!
Et saa mennä Roomaan.
- Miksei hän saa mennä Roomaan? - Älä sinä siitä välitä.
- Tuo hänet vain Assisiin. - Tiedät, ettei se onnistu.
Kuuntele minua. En puhu ystävänäsi.
En voi enää sanoa itseäni ystäväksesi.
Sinun on palattava Assisiin.
Ei.
Minun on mentävä Roomaan selvittämään, mitä tein väärin.
Mitäkö teit väärin? Säästä itseltäsi matkan vaivat.
Voin kertoa, että olet tehnyt kaiken väärin.
Karkasit sodasta ja hylkäsit ystäväsi.
Esitit hullua salataksesi pelkuruutesi ja ryhdyit köyhien kuninkaaksi.
Älä puhu tuollaisia. Olet vain kateellinen.
Syystäkin. Hän on saanut kaiken ilmaiseksi.
Rahaa, naisia, hyvän aseman, mainetta. Jopa Jumalan!
Yhtenä kauniina aamuna vain nappasit Jumalan ilmasta -
- kuin perhosen!
Kaikki tuosta vain.
Jos sanasi ovat totta -
- niin pyhä isä kyllä osoittaa uskoni virheet.
Paaviko?
Luuletteko yhä saavanne tavata paavin?
Katsokaa nyt itseänne. Assisin ylpeydet!
Saastaisia ja nälissään. Katuojassa.
Näinkö toivotte pääsevänne hänen pyhyytensä puheille?
Onnea matkaan.
Paolo!
Sinä voit auttaa.
- Tiedät, mitä tehdä. - Francesco...
Menkää kotiin. Toimitan teidät turvallisesti perille.
Auta minua pääsemään paavin puheille.
Jos se onnistuu, mitä kyllä epäilen -
- se tehdään minun ehdoillani.
Tietenkin.
Tehkää tietä rouville.
Antakaa tietä!
Sano täsmälleen niin kuin tässä paperissa lukee.
Et saa muuttaa mitään.
- Francesco. - Anteeksi.
Toista tämä sanasta sanaan.
Se on evankelisen strategian taidonnäyte. Melkein uskon sen itsekin.
Tee selväksi -
- että paavi on sinulle ylin auktoriteetti.
Kun olet osoittanut alamaisuutesi, poistut.
Olen hankkinut teille hevoset paluumatkaa varten.
Lupaan, että teen kaikkeni -
- jotta teidät hyväksyttäisiin Assisissa.
Miksi teet tämän?
Sen takia -
- että typerässä innostuksessanne -
- voitte kaikki päätyä roviolle.
Enkä halua marttyyrejä omalletunnolleni.
Assisin erakot tulivat osoittamaan alamaisuuttaan teidän pyhyydellenne.
Heidän johtajansa on Francesco.
Tavallinen siunaus riittää, jotta piispa Guido on tyytyväinen.
Pyysit lupaa puhua meille.
Puhu sitten.
Puhu!
Miksi?
Katsokaa taivaan lintuja.
Eivät ne kylvä eivätkä leikkaa -
- eivätkä kokoa varastoon.
Silti taivaallinen isämme ruokkii ne.
Kuka teistä voi murehtimisellaan -
- lisätä päiviensä pituutta -
- kyynäränkään vertaa? Miksi huolehditte rikkauksista?
Katsokaa, kuinka kedon kukat nousevat maasta.
Eivät ne näe vaivaa eivätkä kehrää.
Silti edes Salomo kaikessa loistossaan ei ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä.
Te vähäuskoiset! Kysytte, mitä söisitte -
- tai mitä joisitte, tai mitä päällenne pukisitte.
Kaikkea tätä pakanat tavoittelevat.
Etsikää ennen kaikkea Jumalan valtakuntaa -
- niin myös kaikki tämä teille annetaan.
Mitä hän puhuu?
- Tuo on Matteuksen evankeliumista. - Kehtaako hän saarnata meille?
Älkää kootko aarteita maan päälle -
- jossa koi ne syö ja ruoste ne raiskaa ja varkaat vievät ne.
Kootkaa aarteenne taivaaseen.
Siellä ei ole ruostetta...
...ei koita -
- eikä varkaita.
Sillä siellä, missä on aarteenne...
...siellä on myös sydämenne.
- Nyt riittää! - Pidättäkää hänet!
- Ulos! Kutsukaa vartijat! - Jumalanpilkkaa.
Ulos!
Te vähäuskoiset!
Kukaan ei voi palvella kahta herraa.
Hän vihaa toista ja rakastaa toista.
Tai hän omistautuu toiselle -
- ja halveksii toista.
Ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa.
Francesco!
Paolo.
Anna anteeksi. Näit paljon vaivaa.
- Sinäkin tulet. - Ei hän kuulu meihin.
- Sano nyt, ettet kuulu meihin. - Sano.
Minä olen yksi heistä.
Mene sitten mukaan. Olkaa vaiti!
Eteenpäin.
Teidän pyhyytenne, antakaa anteeksi tämä julkeus.
Meille sanottiin, että nämä erakot ovat nöyriä.
Keskeytämmekö audienssin? Haluatteko lopettaa?
Teidän pyhyytenne.
- Missä hän on? - Kuka?
- Missä se mies on? - Vartijat veivät hänet.
Tuokaa hänet takaisin.
Nyt heti!
Mitä sinä haluat?
Olen usein katsellut kiuruja -
- kotiseutuni pelloilla.
Ne ovat niin vaatimattomia olentoja.
Ne tarvitsevat vain siemauksen vettä -
- ja muutaman marjan -
- elääkseen ja liidelläkseen taivaisiin.
Eräänä päivänä aloin ajatella, että mekin voisimme olla onnellisia -
- jos kiurujen tavoin tyytyisimme vähään.
Jos voisimme elää kuin ne, laulaen ja kiittäen Herraa.
Siksi me tulimme Roomaan -
- kysymään neuvoanne.
Miten minä voisin neuvoa sinua, nuori veljeni?
Jumala on antanut sinulle ihanan lahjan:
Armon lähestyä häntä hänen luotujensa kautta.
- Mitä muuta voit toivoa? - Yksinkertaiset ymmärtävät meitä.
Mutta muut...
Olemmeko tehneet virheitä? Sen me haluaisimme tietää.
Eikö ole mahdollista elää Herran opetusten mukaan?
Vai olemmeko sortuneet ylimielisyyden syntiin?
Jos niin on, haluaisimme, että kerrotte meille erheistämme.
Poikani, erheet annetaan anteeksi.
Perisynti on niin sokaissut meidät -
- että perimmäinen viattomuus tahtoo unohtua.
Älä salli niin käydä itsellesi.
Rakkaat lapset, tuotatte minulle suurta iloa, mutta hivenen suruakin.
Minäkin aloin seurata kutsumustani kauan sitten -
- samaan tapaan kuin tekin.
Ajan mittaan into kuitenkin laantui -
- ja kirkon tehtävät saivat minusta ylivallan.
Kuten näette. Oletteko miettineet, miten seuraajienne käy?
Jos tämä on totta meille, miksi se ei olisi totta heillekin?
Meidät on kuorrutettu aarteilla ja vallalla.
Te kaikessa köyhyydessänne...
...saatatte meidät häpeään.
Francesco.
Francesco!
Mene herramme Jeesuksen Kristuksen nimessä.
Saarnaa totuutta kaikille.
Lisääntykööt seuraajasi tuhatmäärin -
- ja kukoistakoot palmun lailla.
Olkoon Herra kanssasi.
Käsissäsi...
...ja jaloissasi.
Älkää hätääntykö.
Hänen pyhyytensä tietää, mitä tekee.
Tämä mies puhuu köyhille ja tuo heidät takaisin huomaamme.
Veli Aurinko, sisar Kuu
Tuskin teidät huomaan
Tuskin ymmärrän
Huolehdin vain omista murheistain
Veli Tuuli, sisar llma
Näyttäkää mulle
Näyt puhtahat
Niin nähdä saan
Loiston kaiken maan
Olen Luojan luoma
Häntä osa oon
Herran rakkaus herättää
Syömmein elohon
Veli Aurinko, sisar Kuu
Nyt teidät huomaan
Nyt ymmärrän
Rakkaus mut täyttää
Kun katson maailmaa
Olen Luojan luoma
Häntä osa oon
Herran rakkaus herättää
Syömmein elohon
Veli Aurinko, sisar Kuu
Nyt teidät huomaan
Nyt ymmärrän
Rakkaus mut täyttää
Kun katson maailmaa